Leszámol Semjénékkel a Fidesz-KDNP volt veszprémi polgármestere
– Miért éppen most jutott erre az elhatározásra?
– Most telt be a pohár. Megérlelődött bennem a gondolat, hogy névvel is vállalni kell a szembefordulást a forradalomnak nevezett kormányzati ámokfutásal. Nekem is van felelősségem a helyzet kialakulásában, hiszen városomban politikai munkát végeztem annak érdekében, hogy a Fidesz-KDNP ilyen nagy arányban győzzön, s erős kormányt hozhasson létre.
![Debreczenyi János Debreczenyi János](/data/cikk/1/41/92/53/cikk_1419253/88184.jpg)
– Mi az, ami annyira elfogadhatatlan az ön számára, hogy nemcsak levélben fogalmazza meg súlyos aggályait, kritikáját, de még a KDNP-ből is kilép?
– Nem tudok azonosulni egy öntelt, gőgös, akarnok kormánnyal, mely teljesen elszakadt a választóitól, kiszámíthatatlan bel-, kül és gazdaságpolitikát folytat. Tönkreteszik, lejáratják ezt a népet, ezt az országot. Én a polgári értékrendben hittem és hiszek, de ami most történik, az mindannak a megalázása.
– A közvélemény-kutatások eredményei azt mutatják, hogy az emberek többsége rokonszenvesnek tartja ezt a "gőgös és akarnok" kormányzást.
– Nézze, én nem tudom, mennyire igazak, mérvadóak ezek az eredmények, lehet, hogy azok. Azonban ha jelentős tömegeknek tetszik a kormány tevékenysége, én akkor sem tudok azonosulni vele. Egyébként én a saját környezetemben azt tapasztalom, hogy az utcaseprőtől a professzorig sokaknak elegük van ebből az ámokfutásból, a választók becsapásából és lenézéséből. A levelemmel azt is jelezni akartam: a maga helyén és lehetősége szerint minden embernek felelőssége van abban, hogy miként alakul az ország sorsa. Ha más cselekvési formát nem lát, akkor legalább merje elmondani a véleményét.
– Kapott már választ a levelére?
– Nem. Október 9-én adtam föl, elküldtem a a Fidesz és a KDNP veszprémi szervezeteinek is, de sehonnan nem érkezett visszajelzés, válasz.
– Átlép-e valamelyik másik pártba?
– Sehová. Se régi, se új szerveződésbe, sőt még azokba sem, amelyek esetleg a jövőben alakulnak meg. Befejeztem a politizálást. Még csak helyi képviselő sem akarok lenni. A magánvéleményemet azonban ezután is megfogalmazom, s ehhez nem fogok engedélyt kérni senkitől.
– Most miből él?
– Építész vagyok, egy régóta működő mérnöki irodában dolgozom.